Alija Izetbegović nije bio samo političar i državnik, bio je pravnik, lider, mislilac, pisac i strastveni čitalac knjiga, kazala je za Preporod.info njegova unuka Nađa Berberović-Dizdarević i aktuelna direktorica Muzeja Alija izetbegović u Sarajevu.
Govoreći o liku i djelu prvog predsjednika Predsjedništva Republike Bosne i Hercegovine, ona je podsjetila kako je on inspiraciju i snagu crpio iz svog islamskog naslijeđa i evropskog porijekla.
– I jedno i drugo je obogaćivalo njegov duh i misao. Proveo je godine u zatvoru zbog svojih ideala i političke vizije. Za takvo nešto, trebalo je imati snage i dostojanstva, a on je imao oboje. Meni moj rahmetli djed predstavlja neupitan uzor i ideal. Ponosna sam što sam njegova unuka i što kroz svoj angažman u Muzeju imam priliku da na pravi način promovišem one univerzalne etičke i moralne vrijednosti za koje se on zalagao tokom svog života. Rahmetli djeda se sjećam kao čovjeka izuzetne karizme – smirenog, dostojanstvenog i karakternog – kazala je Nađa.
Alija Izetbegović je dao veliki doprinos filozofiji, književnosti, umjetnosti, kulturi i religiji, a kako kaže, Nađa je uz njega učila.
– Alija Izetbegović je na prvom mjestu bio intelektualac i mislilac. Bio je čovjek snažnog i slobodnog duha, koji je zbog svojih nekonvencionalnih stavova u mladosti imao svojevrsni imidž buntovnika, kao i mnogi veliki vizionari i lideri. Mogu reći da kroz njega i kroz njegova djela percepiram i razumijevam svijet oko sebe. Njegova misao za mene predstavlja jednu vrstu moralnog i etičkog kompasa u mom životu, podsjetnik o mom porijeklu, identitetu i korijenima. Po uzoru na njega, već u srednjoj školi sam počela ozbiljno iščitavati ključna djela filozofije, sociologije, antropologije, psihologije itd. Neka njegova djela sam pročitala po četiri ili pet puta, pa tako znam napamet cijele pasuse. Njegove misli, koje su ostavile posebno snažan dojam na mene, bilježim u jedan notes i ponekad, kada se osjećam izgubljeno ili kad jednostavno tražim odgovore na neka generalna egzistencijalna pitanja, zavirim u te stranice – kazala je ona.
S obzirom da se približava mjesec ramazan, pitali smo Nađu kako izgledaju ramazani u njihovoj porodici i kako je to bilo za života Alije Izetbegovića.
– U mojoj porodici ramazan predstavlja poseban, sveti mjesec, za vrijeme kojeg se organizuju zajednički porodični iftari i druženja. Tako je bilo i za života mog rahmetli djeda. U svojoj knjizi “Moj bijeg u slobodu” on je okarakterisao post kao “neposredno doživljenu borbu između tijela i duše. U postu se tijelo muči, zahtijeva i ne dobiva, a duša je ta koja naređuje tu patnju. To je pobjeda duha nad tijelom, mučna, izravno doživljena pobjeda. Ako čovjek može na taj način doživljavati post, on će u postu naći zadovoljstvo, ne samo mučenje”. Vjerujem da je ramazan prilika da svi radimo na sebi, ne samo kroz odricanje od jela i pića, već i loših misli, riječi i djela. Naglasak je na samodisciplini, odricanju, altruizmu i skromnosti – poručila je ona.
Nađa smara da se Aliji Izetbegoviću danas nedovoljno priznaje njegov značaj kao intelektualca i mislioca.
– Naši ljudi, a naročito mlađe generacije, nisu dovoljno upoznati sa njegovim bogatim intelektualnim opusom, kao ni značajem njegove političke uloge tokom agresije na Bosnu i Hercegovinu. Porazno je da lik i djelo Alije Izetbegovića ljudi širom svijeta bolje poznaju i više cijene nego mi sami. Imala sam priliku upoznati strance koji su čitali, pa čak i citirali djela mog rahmetli djeda, i koji ga cijene kao jednog od najvećih evropskih mislilaca svog vremena – tvrdi ona.
Nađa Berberović-Dizdarević je priredila zbirku “Poruka sebi”, a kako kaže zbirka je rezultat njene želje da univerzalnu misao Alije Izetbegovića približi generacijama.
– Imala sam osamnaest godina kada je moj djed Alija preselio na ahiret. Kao studentica historije umjetnosti i komparativne književnosti, mnogo sam čitala, između ostalog, i njegova djela. Pored onih osnovnih tema kojima se bavio, zainteresirala sam se i za neke univerzalne teme o kojima je pisao – o životu, smrti, ljubavi, slobodi, umjetnosti, nauci. Najdraže citate sam bilježila u jedan notes, te je tako, s vremenom, nastala i ova zbirka citata. Naziv knjige “Poruka sebi” ujedno je i naziv pjesme koju je Alija Izetbegović napisao nekoliko dana pred svoju smrt. Za sada je knjiga prevedena na engleski, turski i perzijski jezik, a u saradnji sa Bibliotekom za slijepa i slabovidna lica BiH smo pripremili i audioizdanje knjige s naratorom Izudinom Bajrovićem. Ova zbirka je nastala kao rezultat moje želje da univerzalnu misao Alije Izetbegovića približim mlađim i starijim generacijama na način koji je svima pristupačan i interesantan – istakla je Berberović-Dizdarević.
Za kraj, Nađa Berberović-Dizdarević je podsjetila na nekoliko važnih poruka rahmetli Alije Izetbegovića.
– Alija Izetbegović je u Zetri 2002. godine održao govor u kojem je prenio ključnih deset poruka. Ovom prilikom neću citirati svih deset, ali bih kao najbitnije izdvojila slijedeće: “Prvo, ostanite to što ste. Čuvajte i očuvajte svoju vjeru, naciju i tradiciju. Gubitak identiteta plaća se ropstvom i poniženjem”. “Četvrto, na mržnju ne uzvraćajte mržnjom. Za Bosnu mržnja je slijepa ulica. Mržnja ne razara samo naše duše, ona razara ono što mi nazivamo samim bićem Bosne”. “Deseto, pazite kako se ponašate na vlasti. Ne budite arogantni i samoljubivi, ne posežite za onim što vam ne pripada, štitite slabe i poštujte moralna načela i zakone. Ne zaboravite da nema vječne vlasti. Svaka je privremena i svako će doći pred Božiji i narodni sud, prije ili kasnije”, završila je ona.