Nizom manifestacija u organizaciji JOB-a HNK-a u saradnji s boračkim udruženjima na nivou općina, Dan Armije RBiH svečano je obilježen i na području Hercegovine. Nakon obilaska spomen obilježja u Blagaju, uz već tradicionalni čas historije, na mezarju Šehitluci položeno je cvijeće i odata počast šehidima i palim borcima tokom odbrambeno-oslobodilačkog rata. Dan Armije obilježen je i u Prozoru, Konjicu i Nevesinju, te nešto ranije i u Jablanici, Čapljini i Stocu.
Ratni komandant iz Mostara Semir Drljević-Lovac podsjetio je da je Armija od osnutka imala samo jedan cilj – izboriti se za jedinstvenu, nedjeljivu i održivu Bosnu i Hercegovinu – zemlju ravnopravnih naroda i građana.
– Bili smo opredijeljeni, beskompromisni u borbi i jedinstveni. Obučavali smo kadrove i vremenom postali sposobni i preopasni. Kad je neprijetelj spoznao ono o čemu govorim, žurno su inicirani pregovori o primirju. Danas mi smeta što svako sebi daje zapravo da “mlati” s armijskom zastavom i veže je sa zastavama osuđenim u Haagu. Zaštit ćemo je ubuduće, danas nam je nose neprijatelji, rekao je okupljenima.
Podsjetio je i na loš status boračke populacije, koja je u posljednje vrijeme sve češće na ulicama ili pred zgradama institucija.
– To nema veze s Armijom i to je stvar politike, koja nije izvršila svoj zadatak. S druge strane Armija je u potpunosti izvršila svoju zadaću. Naš cilj između ostalog bile su jedinstvene oružane snage. Danas imamo stotine udruženja. Svi “trune”, “drobe”, imamo spiskove-divljake… Bio sam komandant koji je i u ono vrijeme imao informatičara, službu za automatsku obradu podataka i računare s podacima o svim vojnicima. Svaki vojnik u brigadi imao je vojni karton i zbog toga mi nije jasno šta se to kasnije dogodilo, konstatovao je Drljević.
I njegov kolega Esad Humo upitao se da li oni koji vladaju danas razumiju vrijeme od prije 25 godina i znaju li šta je Armija RBiH? Tvrdi da bi, bez obzira na nezadovoljstvo, veliki broj boraca ponovo stao na branik domovine, ako bi se pojavila potreba za tim.
– Razmišljam jesmo li i kako smo trebali i jesmo li pogriješili, ali ne na početku tokom ovih posljednjih 20 godina? I koliko je do boraca? Revolucija jede svoju djecu. Pitam se, kome ova obilježavanja. Jesu li za nas ili su poruka nekom? Mnogo je pitanja koja ni sam nisam riješio u glavi. U svakom slučaju dobro je podsjetiti se. Ne smijemo zaboraviti. Da nije bilo otpora, ne bi bilo ni nas ovdje. I to je jedina utjeha, rekao je.
Ratni komandant Šerif Špago (danas predsjednik Skupštine HNK-a) dan osnutka Armije RBiH smatra najvažnijim u historiji BiH nakon Dana državnosti i Dana nezavisnosti. Oružane snage RBiH koje su odbranile državu, stvorile su preduslov za Daytonski sporazum i mirovni proces u našoj zemlji, rekao je.
– Nažalost poslijeratni proces ide sporije. Ipak smo optimisti i vjerujemo da će buduće generacije živjeti u demokratskoj državi. Osim što je značajan za BiH, 15. april značajan je i za Mostar i Hercegovinu. Od mahalskih jedinica, odreda, četa, nastala je vojska. Taj čin stvorio je preduslove za armijske jedinice koje su se stavile pod jedinstvenu komandu u odbrani zemlje. To je ovdje posebno došlo do izražaja 1993, nakon napada HVO-a, podsjetio je Špago.