U okviru obilježavanja 16. maja Dana Općine Novo Sarajevo, maršom “Pofalićko – Velešićkih boraca“ počelo je obilježavanje godišnjice Pofalićke bitke . Pored predstavnika boračkih udruženja i boraca, maršu su se pridružili i učenici novosarajevskih osnovnih škola sa ciljem simboličnog prisjećanja na put kojim su 1992. godine prolazili hrabri borci Velešićko-Pofalićkog odreda.
U okviru obilježavanja 26. godišnjice Pofalićke bitke, ministar za boračka pitanja Kantona Sarajevo Muharem Fišo položio je juče cvijeće, zajedno sa legendaranim borcem Pofalića Radetom Zoranovićem, na Spomen obilježje podignuto u čast sjećanja na sve poginule borce ovog sarajevskog naselja.
Ministar Fišo je u obraćanju prisutnima na centralnoj manifestaciji istakao važnost Pofalićke bitke za grad Sarajevo, ali i državu Bosnu i Hercegovinu.
„Agresor je htio da podijeli grad, ali naši hrabri branioci Prve slavne, MUP-a i drugih jedinica nisu to dozvolili. Njihova hrabrost neće pasti u zaborav“, poručio je ministar Fišo.
Dodao je da i danas imamo razne pokušaje destabilizacije, ali da patrioti to neće dozvoliti.
„Bosne i Hercegovine je bilo i biće i to je naša poruka sa ovog mjesta“, rekao je ministar Fišo koji je ovom prilikom uputio i čestitke vjernicima povodom mjeseca Ramazana.
Prisutnima su se obratili i načelnik Općine Novo Sarajevo Nedžad Koldžo, pukovnik Salko Idriz, te predsjednik Udruženja „1. Slavna – 111. Viteška brigada“ Nusret Aganović.
Prije 26 godina, 16. maja 1992. godine, u glavnom gradu BiH koji je bio stegnut vatrenim obručom odigrala se velika i čuvena Pofalićka bitka kodnog naziva „Grom“. Tog jutra pripadnici bivše Jugoslovenske narodne armije (JNA) i srpskih paravojnih formacija pokušali su presjeći Sarajevo.
Kada je dan ranije, negdje oko podne, komandir srpske policije Novo Sarajevo Lazo Bojanić dao ultimatum stanovnicima sarajevskog naselja Pofalići da predaju oružje, niko nije vjerovao da će se dan kasnije u tom naselju odigrati bitka – jedna od najznačajnijih i najpresudnijih bitki u odbrani Republike BiH i njenog glavnog grada, kao žile kucavice koju je neprijatelj opkolio.
Plan agresora je bio presijecanje Sarajeva preko Novog Sarajeva, spajanje linije Žuč – Pofalići sa tadašnjom kasarnom Maršal Tito i s Grbavicom, koja je vazdušnom linijom 500 metara udaljena od kasarne.
U jutro 16. maja 1992. godine slabo naoružani hrabri sarajevski vojnici onemogućili su namjeru agresora. Branioci Sarajeva uspjeli su doći do “Plavog granapa” i negdje oko 11 sati su zastali, jer im je pružen jak otpor.
Nakon nekoliko sati neizvjesnosti, pofalićki i velešićki borci konsolidirali su se i uništili jako mitraljesko gnijezdo na Cvijetića pekari. U završnoj fazi Pofalićke bitke značajnu ulogu odigralo je 11 boraca koji su došli u ispomoć, a kojima je komandovao Samir Pezo.
Negdje u prvim večernjim satima uspjela je deblokada čete Alije Prazine. Pripadnici agresorske vojske izvukli su se preko Orlića i Žuči prema Vogošći i Rajlovcu, a dio ih je skinuo uniforme i preko Dolac Malte uspio pobjeći na Vraca.
U Pofalićkoj bici poginuli su branioci Sarajeva: Edin Krako Deba, Miralem Miradžija i Muris Đelkić Čičak.
Ministar Fišo je na kraju prigodnog programa uručio nagrade najboljim učesnicima turnira koji je upriličen povodom 16. maja, dana kada se održala Pofalićka bitka a koji je ujedno i Dan Općine Novo Sarajevo.