Dešavanja na političkoj sceni Bosne i Hercegovine toliko su složena i opasna za opstojnost same države da naprosto tjeraju i pojedince koji već dugo nisu aktivni u politici da dignu svoj glas. Vide da je združenim akcijama međunarodnih faktora i domaćih političkih aktera sve izvjesnija „palestinizacija“ Bošnjaka, većinskog naroda, koji se sve do jučer teškom mukom borio za goli opstanak. I čini se, nadati se da se varamo, da će se u budućnosti morati boriti opet…
Nezvanični izvori iz diplomatskih kružoka govore da se visoki predstavnik Christian Schmidt spremio za novi krug nametanja. On bi, kako se priča, vrlo brzo mogao nametnuti izmjene Ustava Federacije BiH, i to dugoročne, kako bi „deblokirao“ proces formiranja nove entitetske vlade. Objavljeno je da bi novo nametanje OHR-a moglo teći tako da dva člana rukovodstva FBiH mogu imenovati premijera ovog entiteta bez saglasnosti trećeg ako onaj koji nije saglasan ne dobije dvotrećinsku podršku u svom Klubu naroda u Domu naroda FBiH i u kantonu s najviše stanovništva iz naroda kojem pripada. Na ovaj način bi, praktično, samo tri kantona u FBiH vodila glavnu riječ kada je u pitanju konstituiranje federalne vlasti.
Gradimir Gojer, istaknuti radnik u oblasti kulture te čovjek koji je obnašao niz bitnih političkih funkcija kao član Socijaldemokratske partije BiH i Stranke za BiH, već neko vrijeme na svojim profilima na društvenim mrežama upozorava na ono što se dešava ovoj državi i njenim stanovnicima. Christiana Schmidta otvoreno naziva neprijateljem svih onih koji se smatraju bosanskim patriotama, ali i bosanske patriote zove „uspavanim narodom“. Poziva na „istrajni gandhijevski otpor“ na ulicama širom Bosne i Hercegovine, kojim bi se, prema njegovim riječima, trebao spriječiti „križarsko-nacistički naum uništenja BiH i Bošnjaka“.
Upravo o trenutnoj situaciji u BiH razgovaramo s Gradimirom Gojerom, piše Stav.
Kao neko ko se u prošlosti aktivno bavio politikom, kako ocjenjujete cjelokupnu političku situaciju u BiH? Čini li Vam se da upravo živimo dugo najavljivane „prijelomne momente“?
Otkako sam napustio aktivno bavljenje politikom, stanje se promijenilo, ali, nažalost, nagore. Domaći politički prostor je prostor mulja i živoga blata u kojem se uglavnom valjaju akteri bh. političke scene. Krupne političke figure poput, recimo, Harisa Silajdžića ili Bogića Bogićevića napustile su svjesno to blato koje dobrano zamućuju inozemni faktori iz Evrope i SAD-a. Itekako živimo prijelomne trenutke bh. povijesti. Državnost BiH svaki dan je na udaru ovdašnjih i inozemnih fašista ili mimikrijski prikrivenih neprijatelja koji nemilice materijalno pomažu one koji uništavaju naše društvo.
Na društvenim mrežama vrlo ste oštri kada je riječ o kritiziranju visokog predstavnika Christiana Schmidta, koji će, kako mediji pišu, opet intervenirati u kontekstu izmjena Izbornog zakona. U jednom navratu nazvali ste ga otvoreno neprijateljem. Zašto?
Apsolutno sam uvjeren da je Christian Schmidt predstavnik onih snaga „crne internacionale“ poslan da obavi posao uništenja BiH, naravno, uz pomoć ovdašnjih „trkača na kratke staze za foteljama i lahkom zaradom“. Schmidtove intervencije idu ka učvršćenju vlasti Hrvatske demokratske zajednice BiH i udar su i na onako krhku demokratiju. Apsolutno su uperene protiv Bošnjaka. Bojim se da se ovdje radi o puno ozbiljnijoj prljavoj međunarodnoj zavjeri kojom bi tipičnom križarskom metodom trebalo uništiti ili barem prorijediti islamski ummet, omogućiti otimanje teritorija od međunarodno priznate države BiH te pripojiti ih velikodržavnim projektima Srbije i Hrvatske. To je, vjerujte, plan međunarodnih bandita obučenih u diplomatske frakove – palestinizirati bosanske muslimane. To neće da vide potplaćeni bh. političari. Dakle, dođe li do daljnjeg atakiranja na ustavni sistem s nejednakim utjecajem kantona i sakralizacijom HDZ-a, to je palestiniziranje par excellence.
Do čega bi suštinski trebala dovesti nova odluka Christiana Schmidta ako ona dodatno ojača ulogu pojedinih kantona?
To je definitivno ukidanje demokratije i stvaranje bogolike pozicije HDZ-a BiH.
U slučaju opoziva Christiana Schmidta, na koji mnogi pozivaju, da li bi naredni visoki predstavnik drugačije postupao? Jesu li zapravo odluke Christiana Schmidta odraz njegovog, ako ćemo gledati kroz ružičaste naočale, neznanja, ili je to zaista agenda međunarodnih faktora koje je ovaj Nijemac samo izvršilac?
GOJER: Ništa se ne može promijeniti jer su evropski i američki fašisti riješili uništiti državu u kojoj bi Bošnjaci muslimani bili većinski narod. Tužno, ali je to istina.
U kontekstu formiranja Vlade FBiH javno ste podržali potpredsjednika ovog entiteta Refika Lendu. S druge strane, „osmorka“ ga optužuje za blokadu uspostave vlasti. Kako gledate na njegovu ulogu u ovim procesima?
Generala Refika Lendu sam podržao zbog dvije činjenice – prva je ta da je bio pripadnik jedine legitimne vojne formacije u proteklom ratu Armije Republike Bosne i Hercegovine, a druga je da su njegovi postupci u savremenom trenutku posve logični. On se drži svih pravnih normi koje se temelje na poštovanju narodne volje i najvećeg broja glasova koje je stranka kojoj pripada osvojila. Ne može se kojekakvim politikantskim koalicijskim muljavinama ukinuti volja naroda.
Kakva je uloga SDP-a i Stranke za BiH na bh. političkoj sceni u ovom trenutku? Riječ je o dvije političke opcije čiji ste bili član, pa nam sigurno možete povući paralele između njihovog djelovanja u prošlosti i danas.
I u SDP-u i u Stranci za BiH bio sam potpredsjednik, ali, dozvolite, ja sam to bio kada su u tim strankama bili državnici poput Nijaza Durakovića, Bogića Bogićevića, Beriza Belkića i drugih. Ne mogu porediti dva vremena, ali znam sigurno da dok sam bio jedan od čelnika SDP-a prvo pravilo bilo je: „Nikada u koaliciju sa strankama nacionalističke ostrašćenosti i orijentacije“. U Stranku za BiH ušao sam zbog sjajne saradnje s istinskim državnikom Harisom Silajdžićem u Vladi RBiH, gdje sam bio ministrom bez lisnice. Naš narod je na izborima surovo potcijenio ovog strašnog borca za BiH. Pitam se gdje je zgasla borba za državnu imovinu, a sjećam se da je u svojim bitnim spisima upravo Haris Silajdžić insistirao na gruntu.
Valja reći i to da nisam ni fizički dugo u BiH, pa bi bilo nekorektno da dajem ocjene o ove dvije stranke, ali imam jednu malu opasku. SDP gubi revolucionarnu oštricu slijepo vjerujući klerofašistima radi komadića vlasti, a novo vodstvo Stranke za BiH, po mom sudu, trebalo bi biti daleko profiliranije u svojim političkim potezima. I u jednom i u drugom slučaju, a da se dotični ne naljute, pigmeji su to u odnosu na gigante poput već spomenutih Durakovića, Bogićevića, Belkića i Silajdžića.
Pozvali ste čak i na mirne, kako ste ih nazvali, gandijevske proteste? Šta bi oni donijeli?
Pozvao sam na Facebooku, gdje jedino imam pristupa, na proteste. Ali, nenasilne, dugotrajne, uporne, gandijevske. Ako je Mahatma Gandhi uspio istjerati moćnu britansku imperiju, zašto se u mišiju rupu ne mogu satjerati sljedbenici ustaša i četnika i spasiti država BiH?! Svi na ulice, dakako! Međutim, ne onako kao kod protesta za jedinstveni matični broj kada je prvi lahor i kišica zasmetala demonstrantima.
Šta ako ni protesti svih onih koji su za BiH ne urode plodom? Kamo će onda svi oni koji su protiv „palestinizacije“?
Postoji čovjek, akademik, svjetski priznat u svojoj struci, pjesnik golubije duše Esad Duraković. On treba predvoditi općenarodni antifašistički bunt. Nije bez značaja i riječ časnog reisul-uleme Huseina ef. Kavazovića, ali i fra Ivana Šarčevića. Nije da ljudi koji će povesti nema.
Šta je ono što „trojku“, a kasnije i „osmorku“ drži na okupu? Kako gledate na postojanje ovih, mnogi će reći, neprirodnih političkih savezništava?
„Trojka“, a potom i „osmorka“ su krajnje neprirodna savezništva, a o principima da i ne govorim. Ove „foteljaške“ koalicije drži na okupu borba za vlast i divljačka podjela plijena.