Profesori i studenti Mašinskog fakulteta u Sarajevu, u okviru svog naučno-istraživački rada izradili su uređaje za mobilna mjerenje kvalitete zraka, kako prostorno tako i na različitim visinama, s kojim se kako kažu pokušavaju boriti za čist zrak, pravilno informisanje javnosti, edukaciju stanovništva, ali i za veću afirmaciju znanja i nauke.
Doc. dr Adnan Mašić sa Mašinskog fakulteta je za Akta.ba kazao da je riječ o nekoliko različitih uređaja koji čine senzor za mjerenje zagađenja zraka lebdećih česticama, dron, koji može da nosi taj senzor i vrši mobilno mjeri zagađenje zraka na različitim visinama, te softver koji umrežava više takvih senzora, prikuplja rezultate mjerenja u realnom vremenu i prezentira ih korisnicima na različite načine.
“Uređaji su nastali u okviru istraživačke grupe koju pored mene čine još Prof. dr Dževad Bibić i Prof. dr Boran Pikula, te spoljni saradnici i studenti. Uređaj smo nazvali MAQS – Mobile Air Quality System i on može da mjeri mnoge veličine, kao npr. meteorološke parametre, koncentracije lebdećih čestica u zraku, koncentracije toksičnih gasova u zraku, itd. Ono što ovaj uređaj razlikuje od nekih drugih rješenja jeste njegova tačnost. Za svako mjerenje se tačno zna kolika je neodređenost uređaja tj. koliko je mjerenje pouzdano”, kaže Mašić.
MAQS senzori su trenutno postavljeni na nekoliko dronova koji se koriste za mjerenja zagađenja zraka u Sarajevu i na dvadesetak fiksnih lokacija, većinom u Sarajevu. U upotrebi su oko godinu dana i daju veoma dobre rezultate koje prezentiraju preko web stranica, mobilne aplikacija i drugih uređaja.
“Nekoliko naših senzora je postavljeno i u inostranstvu u Kanadi, Švicarskoj pa čak i Nigeriji. Podaci koje prikupljamo su izuzetno korisni za pravilno dijagnosticiranje stanja. Sve mjere koje se bude donosile u budućnosti se moraju zasnivati na tačnim informacijama i bilo bi pogubno da se donose mjere “napamet”, bez prethodno utvrđenih činjenica”, kaže Mašić.
Pojašnjava da u Sarajevu dominira jedna komponenta zagađenja zraka, a to su lebdeće čestice. “U nekim drugim gradovima npr. Tuzli, veći problem stvaraju toksični gasovi, kao što je SO2. I jedno i drugo predstavlja izuzetno veliku opasnost za zdravlje. Lebdeće čestice su opasnije što su sitnije. U posljednje vrijeme je dokazano da najsitnije od njih prodiru čak i do mozga”, govori Mašić.
Dodaje da je ovaj izum je njihov svojevrsni vid borbe za čist zrak, bolje i veće učešće nauke u svakodnevnom životu i priznavanje njihovog rada.
“Voljeli bismo govoriti više o temama, kao što je izučavanje nauke i njene promocije, a manje o politici i vlastima. Problem zagađenja zraka je u suštini problem kompletnog društva i svaki pojedinac treba da se zapita na koji način može pomoći u rješavanju problema”, govori Mašić.
Sigurno je da primjena suvremenih metoda i tehnologija koju se istraživači sa Mašinskog fakutleta u Sarajevu primijenili jedinstveni na prostoru regiona.
Kažu kako se nadaju da će vladajuće strukture prepoznati sadržaj i kvalitetu dobivenih rezultata s ovih mjernih uređaja i omogućiti njihovu implementaciju u programu razvoja projekta “smart city“, te donošenju kvalitetnih odluka u rješavanju problema zagađenosti zraka u gradu Sarajevu.