Mostar 25 godina kasnije nije onakav o kakvom su maštali heroji u uniformama Armije RBiH, koji su ranog jutra 30. juna 1993. krenuli u slavnu akciju deblokade grada. Uspjeli su, Mostar je povezan s ostakom zemlje, a i žrtve su nažalost bile neminovne.
Agresor je protjeran preko rijeke, a Armija je ostala bez heroja Midhata Hujdura – Hujke. Govoreći o pogibiji slavnog komandanta, njegov nasljednik Semir Drljević – Lovac, kazao je da se u vojnoj doktrini na juriš kreće samo u iznimnim situacijama, a iznimna je kako reče, bila baš ona u kojoj je nažalost stradao komandant Hujka. S mjesta na kojom se sve to desilo Lovac je simbolično uputio poruke i onim koji danas imaju vlast, kazavši da bi oni koji su odbranili grad prije 25 godina završili u Neretvi da su tad komandovali oni koji se pitaju danas.
Naša borba za jedinstvenu i nedjeljivu Bosnu i Hercegovinu podrazumijevala je i demokratiju. Podrazumijevala je i borbu protiv jednoumlja i jednopartijskog sistema, a mi danas imamo dva jednopartijska sistema u ovako malom gradu. Demokratije nema i nek ih je sviju sramota, poručio je.
Bivši gradonačelnik Mostara i predsjednik Centra za mir i multietnički saradnju Safet Orućević kazao je da je 30. juni jedan od najvažnijih dana u historiji Mostara. Tad je, kazao je, potvrđena snaga boraca Četvrtog korpusa i hrabrost ljudi koji su napravili proboj u trenutku kad je to malo ko mogao očekivati.
– U narednom periodu s Koordinacijom boraca pripremamo arhivu kojom ćemo oživjeti sjećanje i na žive heroje. Dugo već se prisjećamo poginulih. Danas je oko ovog spomenika stajalo na desetine živih heroja. Oni danas šetaju gradom, a možda rijetki znaju da su i oni učesnici slavnih bitaka. Napravit ćemo dokumentarni film u kojem ćemo prikazati male misterije. Vidjet će se kako složna braća zajedno mogu završiti i najveće poslove, najavio je Oručević.
O hrabrosti boraca koji su oslobodili Mostar i Bosnu i Hercegovinu tokom svog obraćanja govorio je i ministar za pitanja boraca FBiH Salko Bukvarević, iskazavši duboko poštovanje svima koji su državu i slobodu stavili i ispred svojih života.
– Oni su nam u amanet ostavili slobodnu i demokratsku Bosnu i Hercegovinu. Danas imamo jedinstvene oružane snage, školujemo našu djecu i živimo u slobodi. Bošnjaci su se u 1915. borili u tri različite vojske, a od 1992. do 1995. branili su i odbranili svoju državu. Pitam se da li smo mi koji smo ostali živi dostojni tog emaneta, kazao je Bukvarević.
Današnji Mostar nije onakav za kakav se borio legendarni Hujka, kazala je njegova kćerka Edita, koja je prethodno s članovima porodice položila cvijeće pored očevog mezara na Šehitlucima, a kasnije i pored spomenika u Sjevernom logoru.
– Trebamo se potruditi da nove generacije uče o ovom danu i da ne zaborave ljude poput mog oca i njegovih suboraca. Njega historija pamti kao lidera. Otac je zaista i bio takav. Ponosni smo na njega i ponosno idemo ovim gradom, dodala je Edita.
O današnjem Mostaru više nego o slavnoj borbi govorio je i predsjednik JOB-a Grada Mostara, Sead Salčin, koji je između ostalog rekao da je Mostar u svim epohama imao Gradsko vijeće i legitimnog gradonačelnika, a da danas to nema.