“Danas sam razgovarao sa nekim iz Slovenije i oni su godinu dana nakon raspada Jugoslavije riješili pitanje imovine, a u BiH još uvijek nije riješeno”, istakao je u ovosedmičnom izdanju Dnevnika D (FTV) visoki predstavnik u Bosni i Hercegovini Christian Schmidt.
“Dakle, ako neko kaže sve pripada meni, tu rečenicu znamo još iz vrtića. Tako nešto ne funkcioniše. Mora postojati fer podjela, fer raspodjela i zbog toga želim reći da to nije politička tema. Prvo bi se trebali razmotriti pravni aspekti, a onda bih preporučio svakako, danas sam pročitao šta je predsjednik Rs-a dao kao tumačenje Dejtonskog mirovnog ugovora, ali hajdemo mi ipak prepustiti drugima jer to nam neće pomoći dalje. Svakako je bolje sjediti zajedno i razgovarati.”
Kaže da je radna grupa imala već tri sastanka.
“To su stručnjaci koji nisu kao ličnosti u prvom redu, nego poznavaoci pravne situacije i prava i oni mogu dati svoj doprinos zajedno sa nama tu. Ja dakle ne želim da ja odlučim to pitanje dekretom. Ne, želim da zajedno sjednemo, da zajedno razmislimo o tome kako Parlamentarna skupština može napraviti državni zakon. Državni zakon ne znači da u njemu mora pisati da državi pripada sve. Ne. Mora pisati tamo to i to ima država, te i te stvari idu entitetima, Brčkom, ove druge idu kantonima ili opštinama, zavisi od pravila i potreba. I mi možemo u tom segmentu doprinijeti. Ja imam isto tako međunarodne stručnjake iz raznih zemalja koji daju svoj doprinos. Podržavaju me i ljudi iz Belgije, Nizozemske, Njemačke i drugih evropskih zemalja. Moram reći da je na mene ostavilo veoma jak utisak koliko imamo pametnih ljudi u toj grupi.”
Na pitanje zašto je tajna ko čini tu radnu grupu, Schmidt odgovara: “Svi poznajemo situaciju u BiH, kao i u svakoj drugoj zemlji. Onda bi se ljudi držali njihovih imena, ali nisu bitna imena, bitna su pravna pitanja i zbog toga sam, vodeći računa o tim ljudima koji ne žele postati ni političari ni fudbaleri niti nešto, koji žele samo da daju svoj doprinos u ovoj priči. Zbog toga je dobro da se malo uzdržimo kada su konkretni ljudi u pitanju. Oni treba da rade, a ne da imaju neke javne nastupe.”
Prestanimo sa rečenicama ‘ako… onda ćemo ovako…’
Navodi da se obratio Parlamentu i zamolio da naprave neki gremij.
“Dakle ovi stručnjaci, ova radna grupa, oni ne prave nikakav zakon, oni prave samo prijedloge, a to ostaje zakonodavnom organu da napravi zakon u državnom Parlamentu. Zbog toga je to samo njihov doprinos u njihovom radu. Kad budemo došli do detaljnih pitanja onda će sigurno biti i javne diskusije za nosioce funkcija i sve ostale i moji saradnici u pravom odjelu, a i ja sam insistiramo na tome. Dakle ne treba se brinu o transparentnosti procesa.”