Jedan je od najpoznatijih pjevača na prostorima bivše Jugoslavije, i član legendarne sarajevske rok grupe Indexi Davorin Popović rođen je na današnji dan 23.9.1946. godine. Od milja su ga zvali Dačo, a nadimak Pimpek je dobio u djetinjstvu zbog male izrasline kraj lijevog uha.
U mladosti se bavio rukometom i košarkom, u košarci je bio jedan od najtalentovanijih bekova u to doba u Sarajevu. Bio je kapiten KK Mlade Bosne (kasnije KK Željezničar), te kao standardni prvotimac odigrao je preko 500 utakmica. Sportom se aktivno prestao baviti 1968. godine. Bio je student Fakulteta političkih nauka u Sarajevu.
Muzičku karijeru počeo je u grupi Lutalice, a Indexima se pridružio krajem 1964. godine i do kraja ostaje njen zaštitni znak. Sa Indexima ostavlja neizbrisiv trag u muzičkoj historiji Sarajeva, Bosne i Hercegovine i bivše Jugoslavije. I kao solista, opet uz podršku Indexa, objavljuje tri albuma. 1975. godine objavljuje album “Svaka je ljubav ista (osim one prave)”, 1984. godine “S tobom dijelim sve”, dok album istog naziva ali s drugim pjesmama izlazi 1995. godine.
Osamdesetih godina 20. vijeka često nastupa s Mostarskim kišama, vokalnom grupom koju je vodio pjesnik Mišo Marić. Sjajno izvodi pjesmu “Žute dunje” za soundtrack filma “Kuduz”, a jednom je nastupio i na Eurosongu, 1995. godine, kada je predstavljao Bosnu i Hercegovinu s pjesmom “21. vijek” te zauzeo 19. mjesto. Prije toga Davorin je za Eurosong konkurirao 1967. s Indexima, te kao solist 1993. na prvom samostalnom BH izboru za Pjesmu Europe.
Davorin Popović je zajedno sa Indexima dobitnik Šestoaprilske nagrade grada Sarajeva, koja se dodjeljuje najistaknutijim stvaraocima u svim područjima, kao i estradne nagrade Jugoslavije.
Sam sebe zvao je – Pjevač, a svoje priče započinjao je riječima: “Slušaj, da ti pjevač nešto kaže…”. Sarajevo je to prihvatilo, a ko god poznaje kako diše Grad na Miljacki svjestan je kakvo priznanje je Čaršija na taj način Davorinu odala.
„Slušaj, da ti Pjevač nešto kaže …“, započinjao bi Davorin svoje priče. I u ratna vremena – kad su pametni šutjeli, budale govorile, a fukara se bogatila – u gradu se znalo tko je Pjevač i kakav respekt prema njemu treba imati. Nadamo se da ćete iz ovog teksta naslutiti zašto bi nakon Pjevačevih riječi društvo zašutjelo, odnosno zašto je njegova riječ u Sarajevu važila kao malo čija.
Preminuo je 18. juna 2001. u Sarajevu od raka gušterače. Sahranjen je 20. juna 2001. na sarajevskom groblju Bare u Aleji velikana.
/NAP/